Da min mor forlod min far -
- sagde hun først, at hun tog mig, da vi var på den anden side af USA.
Før kaldte man den familiesag. Nu kaldes det kidnapning.
- Tilkalder du dr. Shepherd igen? - Jeg gjorde det lige.
- Det er vigtigt, jeg taler med ham. - Han er hjernekirurg. Det siger alle.
Jeg siger til, når han ringer.
- Jeg ville jo lave en Gunther i dag. - Jeg mailede om mit kliniske forsøg.
- Fik du læst det? - Nej. Torres' patient er perfekt...
Jeg skal satte en ø-cellehybrid ind i dag. Du bør observere.
- Der kommer flere chancer. - Det skal være i dag.
Reservelægerne skændes, så jobbet påvirkes.
- Jeg fjernede næsten en milt... - Du kan ikke lede en Gunther nu!
- Torres kan lede den. - Alle elsker en Gunther.
Fint, så gør det. Men kom til operationen kl. 16.
- Cristina. Hvad laver du? - Bailey tilkaldte mig akut.
- Hvem sætter så lungedrænet? - En turnuslæge. Det er deres job.
Jeg øver gerne basisfærdigheder, men jeg blev tilkaldt akut, så...
- Hej. - Og du må gå nu.
- Mit gode humør er blæst væk. - Dr. Webber sætter dimsen ind i dag.
- Nu? - Klokken 16.
- Hvorfor gør han det? - Hvem ved? Jeg vil have det gjort.
Så jeg ringer til dig, når jeg har en stue.
Se? Hold nerverodshagen rigtigt.
- Din igen, dr. Shepherd. - Hvorfor bipper min søger konstant?
- Svarpotentialerne forbedres. - Vi mangler epiduralblødningen.
- Dr. Shepherd, har du tid? - Ser det sådan ud?
- Hvad pokker sker der? - Det er om dit barn.
Hun sad fast under bilen. Benet blev amputeret, bugen er nærmest mos.
I skal samarbejde for at bedømme og behandle.
- Under operationen? - Nej, på tanken... ja, da.
Dr. Torres er med, men hun griber kun ind ved livsfare.
Dum jer nu ikke, som I har gjort på det seneste.
Mine damer og herrer, gå ind til patienten.
- Er hun her? - Ja.
- Jeg vil se hende! - Vent...
- Ved hun, hun har mistet benet? - Nej... jeg ser til hende.
Lig ned. Jeg ser, hvordan det går med hende.
Vi scanner, og så rapporterer jeg alt.
- I orden? - Ja.
- Lårbensfraktur. - Har nogen undersøgt stumpen?
Pneumoperikardium, skygge på hjertet. Sat lungedræn og scan hende.
- Hun har ødem og skal opereres. - Vi må stoppe blødningen.
- Varsko dem om akut laparotomi. - Undskyld...
- Nej. - Hvad? Det er min patient.
- Vi laver en Gunther. - Hvad er det?
Man laver dem, når reservelægerne ikke samarbejder.
Hvis patienten ikke dør. Det skete engang.
- De forbereder...? - Nej, børnene klarer det hele.
- Også operationen? - Er det så underligt?
Nej, ikke min patient. Hun lå i et hul, og manden skar benet af.
- Dr. Torres er der jo. - Bailey!
- Jeg sagde nej. - Chefen sagde ja. Beklager.
- Vi bør nok... - Du leder ikke arbejdet nu, April.
- Har vi en operationsstue? - Hjertet skal scannes.
- Hvad sagde jeg om...? - Det rager os, hvad du siger.
- Scanner vi og venter lidt? - Har vi en operationsstue?
De prøver sig frem.
Det er Meredith Grey...
- Det kan være leverblødning. - Yang! Hvor er Meredith?
Det ved jeg ikke. Hun blev fyret. Hun lægger vel anthrax i Karevs skab.
- Hun skal have væske. - Nej!
- Lytter du aldrig? - Jo, men ikke til dig.
- Hun tager ikke mobilen. - Jeg har ikke set hende.
- Tilkald dr. Grey. - Ja, men...
Tilkald hende igen!
- Vil du operere Henry i dag? - Ja, jeg fik en åbning.
- Vi har ikke taget prøver... - Vi kan få akutsvar.
- Det virker lidt underligt... - Det er enkelt og går hurtigt.
Vær ikke bekymret.
- Dr. Bailey. - Jeg ville se til Guntheren og...
Du skal se det her.
- Du bor omgås musene mere. - Er det vigtigere end Guntheren?
Har man sat en hybrid ind i en mus, er det nemt med mennesker. Meget plads.
Jeg måtte booke en masse om for at kunne operere et menneske i dag.
- Henry. Altmans mand. - Jeg vil se til Guntheren.
Tag maske på. Man er også steril, når man opererer mus.
Det her er mus T.
Den er tynd, så det bliver ikke nemt.
Tag nu handsker på.
Du har en lille hjerneblødning, så vi tjekker billederne igen.
- Er det slemt? - Sikkert ikke, men det er bedst.
- Er Susannah vågnet? - De opererer hende nu.
Hun har indre blødninger, som skal stoppes.
- Hvornår fortæller I om benet? - Det skal nok komme.
Men hvis hun mærker noget, og ingen sagde det...?
Det handler ikke om benet. Hun skal igennem operationen.
Men et fantastisk hold arbejder med hende. De er utrolige.
- Skalpel. - Nej, hun er er nyamputeret.
- Vi ved ikke, hvad hun fejler. - Stopper hjertet, er det ligegyldigt.
- Vi ved jo, at hun bløder fra... - Vi må åbne og se på det.
- Læg snittet, Karev. - Hvad? Jeg er jo 1. reservelæge.
- Det rager os! - Stop. Vi spilder tid på at skændes.
- Er der stadig kaos på skadestuen? - Nej, de overlevende er flyttet.
- Løser hun krydsord? - Sudoku.
- Har du prøvet det? - Det er vildt kedeligt.
Hvem tror du bliver Guntheren?
- Hvad? - Er det første gang for dig?
Gunther var læge. En af reservelægerne vil fremstå som leder.
Den første var den tyske Gunther, som blev en alfahan.
- Ikke Avery. Han har ingen nosser. - Det har Karev. Men han er hadet.
- Det må blive Yang. - Måske. Kepner kan overraske.
Føler du dig sikker?
- Skal vi vædde om det? - Skal vi sige 50 dollar?
Ja... bare kom an.
- Hvordan går det? - De er stadig lidt fortabte.
Jeg satte lige en ø-cellehybrid i en mus.
- Ved du, hvor små mus er? - Meget små, gætter jeg.
Vi bør lave en torakotomi. Trykket falder!
- Tager vi bækkenet, så stiger det. - Fint. Overtrykket er 68 nu!
- Hjertet eksploderer jo. - Skal jeg tage over nu?
- Hvad laver du? - Åbner brystet. Hvad troede du?
Prøvesvarene kommer snart, så får du glade piller og køres til operation.
- Lå glukosetallet højt? - Nej.
- Bør vi ikke udskyde det? - Nej.
Godt.
- Er du nervøs? - Nej.
- Hun er nervøs. Det er så sødt. - Godt... jeg bør gå.
Jeg elsker dig så højt. Og du har gjort mig så lykkelig.
Jeg har været rigtig lykkelig for første gang i hele mit liv.
- Siger du farvel? - Nej.
- Du siger jo, indgrebet er enkelt. - Nemlig.
- Det skal nok gå fint. - Men det lød som en afsked.
Det gjorde det.
- Jeg bør gå. - Det er nok godt.
En lille subduralblødning. Den absorberes nok, men hold øje.
- Hvad er der? - Meredith er forsvundet med Zola.
Hvordan "forsvundet"?
Hun har haft det svært. Hun er nok gået en tur.
Der er mange forklaringer. Tro ikke det værste.
Men hvorfor gør jeg det? Min kone har virket tosset en tid.
Ja, men både hun og Cristina kan jo overraske os indimellem.
Blødning i øvre højre kvadrant. Sug og læg servietter.
- Jeg skal observere Henrys operation. - Hvorfor?
- Fordi chefen gerne har publikum på. - Så han behøver ikke din hjælp?
Det tror jeg ikke. Lå tallene lavt?
Nej, men han skulle opereres om to uger. Men i morges hastede det...
- Han er blevet så skør. - Flot... Han skal operere min mand.
Jeg er der jo. Virker han skør, så træder jeg til.
Der er noget, som ikke stemmer.
Ved du, hvad du lyder som? En kone.
- Hjerteruptur, som sagt. - Det bløder meget.
Jackson, hjælp hende med at trykke.
- Yang bliver vist en Gunther. - Hvad betyder det?
At hun overtog, mens de andre var fortabte, og så adlyder de.
- Se på Avery! Helt ubehjælpelig. - Jeg går. Kepner. Hvordan kunne jeg?
Nej... hun skulle jo være ydmyg, men hun dirigerer med alle.
Nogle er konkurrencemennesker. Det er hun.
- Ventrikelflimmer! - Giv mig elektroderne.
Lader til 20 joule. Væk.
- Ingen ændring. - 1 dosis adrenalin. Overtag massagen.
Av! Ah, altså...
Åh, nej... Alex. Se på mig.
Se på mig, Alex!
- Hvad i...? - Alex!
- "Konkurrencemenneske"? - Jeg tog fejl.
- 1 ml adrenalin til. - Værsgo.
- Ingen puls. - Adrenalin bør ikke stoppe hjertet.
- Hvad gjorde du? - Det ved jeg ikke.
- Glem bækkenet. Stop blødningen. - Skal jeg lægge flere servietter?
- Kittel, handsker og en skammel. - Det er under kontrol, dr. Bailey.
To par hænder til hjælper ikke. Så vær venlig at gå. Sug.
- Ventrikelflimmer. - 200 joule. Væk.
- Alex. Kan du høre mig? - Tosse! Du slog mig næsten ihjel.
Jeg har ringet hjem, ledt her.
En læge ringede til alle skadestuer, hvis hun var blevet kørt ned.
- Jeg kan tale med Nickys far. - Nej, tak.
- Hvordan har han det? - Hans tre rygfrakturer blev opereret.
- Ingen neurologiske skader. - Nu må vi vente og se.
- Må jeg se ham? - Nej, han ligger til opvågning.
Jeg kan ikke fatte, at det her sker.
Vi gik lige på gaden og talte om, hvorfor mennesker ikke har gæller.
Jeg holdt ham i hånden, og han gled bare væk.
Hvordan klarer man hverdagen, når ens barn kan...
Undskyld mig.
Jeg beklager. Han...
- Vi går ind til Nicky. - Men jeg måtte ikke se ham.
Du skal se din søn.
Lad mig være. Rør ikke min seng.
Kan du se arterien der? Godt... klemme på den.
- Tænk, at Avery er en Gunther. - Hvad skete der?
Yang slog næsten Karev ihjel, og Avery er Gunther.
Hold da op... Avery! Godt gået.
- Tak. - Jeg er her, hvis der er noget.
- Pokkers... - Min dreng vandt.
Vi bliver gode sammen.
- Undskyld, lille problem med Gunther. - Bare tag dig god tid.
Jeg har set dig snitte i en mave før. Men dr. Grey...
- Jeg vil have en assistent. - Fint. Er noget galt?
- Du kan stadig lære ting. - Ja, men dr. Grey kan...
Ville jeg have en reservelæge, så bad jeg om en.
- Værsgo. - Tak.
Bare sig til.
Jeg måler hæmatokritværdien.
Og lag knoglen nøje. Den må ikke blive inficeret.
Ved du, hvorfor hun adlød ham? Fordi han er Gunther.
- Hvordan gik det? - Vi må operere igen.
- Men det bløder ikke, og vi rensede. - Flot, Avery.
Bare hun klarer sig.
Hvordan har Alex det?
Fint. Han havde en uopdaget arytmi, så adrenalinet...
- Jeg var for hurtig og begik en fejl. - Virkelig?
Du kan jo være led. Du ser sød ud, men skraber man på overfladen...
Man skal passe på de søde.
Jeg tror, at jeg har stjålet et barn.
Godt. Hør her: Du stjal intet, for hun er din.
Du tog hende bare med for at sove til middag -
- et meget mærkeligt sted, og du tog ikke mobilen.
Men mange bliver forstyrrede af apparaterne for tiden.
Så du er ikke den første, der ignorerer mobilen og søgeren.
Vi finder bare på en grund til, du forsvandt i en time.
Fire. Timer.
Janet ville tage barnet, så jeg stak af.
Alle begår fejl. Jeg dræbte næsten Alex i dag, så vi løser det her.
- Hvordan? - Ingen anelse.
- Hvordan dræbte du næsten Alex? - Med 1 ml adrenalin.
Men han klarer sig altså. Bliv nu her, så løser jeg det.
- Hvad vil du gøre? - Løse det.
Skalpel, tak.
Skær ikke for dybt i omentet.
- Dr. Webber? - Ja.
- Hej, Teddy Altman her. - Ja... fint.
- Dr. Bailey skulle bare observere. - Hun er her jo, så hun kan gøre det.
Jeg er kirurg. En specialist hjælper dig med et enkelt subkutant indgreb.
Du hidkaldte Henry med en times varsel.
Hvad er det, du ikke siger? Bør jeg vide noget om tallene?
Ligger HbA1c for højt? Som læge ved jeg, når noget er galt.
- Og nu er noget galt! - Dr. Altman, jeg kan godt lide dig.
Så nu tæller jeg til 30, før jeg tilkalder vagten.
- Jeg vil bare vide... - Forlad min operationsstue nu.
De vil bare observere og tjekke, at jeg ikke besvimer igen.
- Det lyder fint. - Hvad med knægten?
Han har nogle rygradsbrud, men han klarer sig.
- Bliv gode venner med de andre. - Ja, ja.
- En af dem dræbte dig næsten. - Ved et uheld.
Ingen beskytter dig. Så sker der uheld.
Det er intet privat problem, men jobrelateret. Ingen vil ansætte dig.
Og jeg skal være bekymret for dig, fordi ingen andre er det.
Jeg vil ikke bekymre mig. Jeg vil hundse med dig på afdelingen.
Cristina.
Vil du snakke lidt?
Ja, det vil jeg meget gerne.
Men jeg skal noget lige nu. Men tro mig... jeg vil gerne snakke.
Og jeg affærdiger dig ikke, fordi jeg er ond eller ligeglad med dig.
- Hvordan har hun det? - Der er ingen ændring.
- Jeg vil ikke også ødelægge det. - Du var god under operationen.
Jeg var ingen Gunther. Jeg var god til at assistere.
- Fyrer de mig som 1. reservelæge? - Nej, det er din første dag.
Du skal bare starte forfra.
Så sætter vi ø-cellehybriden ind.
- Hvad skal jeg? - Sæt hybriden ind.
- Vil du fortælle noget? - Gør det nu ordentligt.
En kirurg som lige er begyndt på sin egen forskning -
- delegerer aldrig ud til en anden, hvis intet er galt.
- Og Altman sagde... - Bailey.
Drikker du igen? Det ville forklare meget.
Hvis det bare var så enkelt. Tag nu klemmerne, dr. Bailey.
Pas på de ydre arterier, for der er det svært.
Mere plads, dr. Grey.
Ikke noget hastværk.
- Kan du se blodkarrene? - Ja.
Lag hybriden så tæt på, som du kan.
Får de ikke ilt, så vil cellerne i hybriden dø.
Og hen ad vejen vil karrene overtage -
- iltmætningen af hybriden fuldstændig.
- Se der. - Er det ikke spændende?
Det er faktisk smukt. Fin indsats, dr. Bailey.
Sy det sammen.
Gik han...?
Han gik bare!
- Hop op. - Nej.
De observerer mig, for du dræbte mig næsten.
Jeg opdagede en skjult arytmi, så jeg reddede nok dit liv.
Du skal beskytte mig! Jeg begik en fejl.
- Jeg var fuld... - Helt ærligt.
Du dummer dig så tit. Jeg har kun jer. Du må tilgive mig.
Ja, ja. Jeg tilgiver dig. Så rejs dig op.
- Undskyld, jeg blev tilkaldt. - Af os.
- Ved du, hvor din kone er? - Nej, ingen anelse.
Vi må informere hende senere. Luk døren.
Dr. Webber fortalte lige, at han manipulerede din forskning.
Hvad...?
- Nej, det var Meredith. - Dr. Grey beskyttede ham åbenbart.
Hun vidste det, og hun prøvede at beskytte ham.
Du må virkelig undskylde.
Jeg saboterede dit forskningsforsøg.
Hun beskyttede dig ikke. Hvad laver du?
- Jeg beskytter din kone. Hvad gør du? - Det er forkert.
Hvad gør du mod hende? Hun ville redde Adele og mig.
Hvornår holder du op med at straffe hende for det?
- Og du har ingen mavesmerter? - Nej.
- Er du ikke bare mandig nu? - Det kan jeg ikke i det her tøj.
Jeg blev lidt gal i dag. Dr. Webber smed mig ud af operationsstuen.
- Gjorde han? - Ja, altså...
Vi to troede jo, at eftersom jeg er læge -
- ville jeg være helt rolig, mens du blev opereret.
Det passer nok ikke.
- Du er nervøs, som enhver kone. - Ja, det er patetisk.
Jeg synes, at det er sødt.
Jeg har en kronisk tumorsygdom. Jeg er stamkunde på skadestuen.
- Jeg bliver gal hver gang. - Synd...
Vent hellere. De opfører sig, som om han kom hjem fra fronten.
- Hvad er der? - Der foregår noget med chefen.
Hvor har du været? Vi har ledt så længe.
- Undskyld. - Hvor er Zola?
Susannah er blevet opereret, og alt gik fint.
Vi ved mere lidt senere. Se her.
Vi havde skændtes så voldsomt lige inden.
Jeg kritiserede hendes mor, så bliver hun tosset. Hvorfor gjorde jeg det?
- Hun tilgiver dig. - Måske for en tid.
- Så husker hun mere. - Eller måske ikke.
Måske vælger I begge at glemme det og komme videre. Lade som ingenting.
- Virker det? - Det skader ikke at forsøge.
Er du gift?
- Undskyld, det vedkommer ikke mig. - Det er fint. Ja, jeg er gift.
- Hvad har du gjort? - Luk døren og sæt dig.
Du ødelægger din karriere for den tøs!
- Min karriere slutter ikke. - Myndighederne vil ikke røre dig.
Du kan glemme dine ø-cellehybrider og alt andet...
Sæt dig!
- Åbn det. - Hvad...?
- Læs første side. - "Kunstigt skabt bugspytkirtel..."
Skriv: "Kunstigt skabt bugspytkirtel. En chance som blev spoleret..."
Læs næste linje.
"Forsøgsleder: Miranda Bailey..."
Den er din nu. Jeg har ikke mere registreret hos myndighederne.
Vi har taget prøver hver uge. Der var noget galt, så jeg ville se hende.
Jeg blev urolig, da lægen ringede, så jeg glemte mobilen i børnehaven.
- Og din søger. - Den tog de, da de fyrede mig.
Hvad er der galt med hende?
Hun havde forhøjede hvide blodlegemer. 14,5.
Jeg ville udelukke infektion eller manglende rygmarvsvæske.
Men da jeg undersøgte hende, havde hun det fint.
Da jeg tog prøven igen, var tallet otte.
Så det var nok stress eller en fejl i laboratoriet. Hun har det fint.
Nemlig. Rygmarvsvæske kan lække ved rygmarvsbrok.
Det er godt, du var opmærksom.
Undskyld, jeg ønskede ikke, at det skulle ske for dig.
Det ved jeg.
- Jeg fatter stadig ikke tankegangen. - Jeg blev fyret.
Janet sagde, de ville tage Zola og måske sende hende til Malawi.
Så var der os to... Jeg måtte bare have lidt tid.
Jeg ville holde hende og tænke på -
- hvordan alting kunne gå så galt.
Du bor tage Zola. Janet holder øje med mig, ikke dig.
Og vi må gøre alt for at beholde hende.
Betyder det, at du får myndigheden, så er det sådan.
Du er ikke fyret mere. Richard tager ansvaret.
- Hvad? Det vil jeg ikke tillade. - Jo!
Hvis du vil beholde det her barn, så må du lade ham beskytte dig.
- Dan? - Åh, min skat...
- Jeg var så bange... - Det ved jeg.
- Jeg vidste ikke, hvor du var. - Jeg er her.
Du sov, og jeg måtte ikke vække dig.
- Jeg faldt. - Ja, det må man sige.
- Du blev hos mig. - Jeg går ingen steder.
- Gå ikke. - Nej, da. Jeg elsker dig så højt.
- Av! - Hvor er du barnlig.
De fik hybriden første gang. Så ændrede Webber retningslinjerne.
Så de her mus klarer sig meget bedre.
Jeg har lavet andre ting en tid, men jeg kan nok huske rutinen.
- Jeg kan forklare det. - Selvfølgelig er det mus...
Godt, så gennemgør vi det hele.
- Hvordan går det? - Det ved vi ikke.
- De kan vel ikke bare tage barnet? - Hvem ved?
Meredith sagde, at du ikke har gjort det endnu.
Jeg har ikke skiftet mening.
Det ved jeg. Det plejer du ikke.
Ville du amputere mit ben, hvis det var nødvendigt?
Jeg ville gore det bedre. Du skulle have en benstump til protesen.
Hvornår er det, du har en tid?
Nu.
Godt.
Godt...
Så går vi.
Jeg...
De finder ikke en bedre familie end to lager. Det skal nok gå.
- Skal vi se til Sofia? - Hvorfor?
For taler nogen om at miste et barn, så vil man se til sit eget.
Hun har det fint.
Jeg går med.
Måske bør vi også gå. De vil nok ikke have, vi sidder her og glor.
Det ved jeg ikke. Det er ikke nemt at holde sammen på en familie.
- Vi kan blive og se, hvad der sker. - Det er derfor, du er en Gunther.
Jeg har overhovedet ingen lederegenskaber.
Det gør mig ikke til en bedre leder.
Men måske til et bedre menneske...
Vi har et problem. Der stilles spørgsmål om jeres forhold...
. -Og dit job... - Hun har fået jobbet tilbage.
- Hun forsvandt. - Det var manglende kommunikation.
Skyldes det også manglende kommunikation, at I bor hver for sig?
Jeg ved det. Det presser forholdet at fa et barn.
Man må gerne have svære stunder.
Men i dag da I skulle separeres, og din kone blev fyret...
...da løj hun for mig og tog barnet. Da slog jeg alarm.
Jeg prøver at berolige folk igen, men det er ikke nemt.
Starter man hele apparatet, så skal man følge reglerne.
- Er de i tvivl om Meredith... - Hun er den bedst tænkelige mor.
Hun elsker Zola, og hun elsker mig.
Problemet er, at hun elsker folk så højt, at hun gør alt for dem.
Derek... Jeg forstår, hvad du siger.
Men hvad jeg end siger, så skal socialen vurdere placeringen.
Og så kan Zola ikke bo hos jer imens.
Nu får I fred til at sige farvel.
Vi bør lade hende sove.
Hun er vores. Ingen kan tage hende fra os.
Hun vågner om en halv time, og så tager vi hjem og får mad.
Nej, vi vækker hende.
- Hej, søde ven. - Far er her...
- Far er her. - Hej, min skat.
Adele, skat? Jeg er på vej hjem.
Nej, jeg arbejder ikke over. Jeg lovede jo at spise med dig.
Ja, men den her gang mener jeg det.
Godt.
Jeg bedøver livmoderen med en injektion. Du kan få stesolid.
Du vil ikke være helt væk. Du bliver bare roligere.
Nu spørger jeg dig en gang til.
Er du helt sikker på, at du vil det her?
Så begynder vi.
Jeg er ked af det, men det er tid nu.
Derek.
Godt.
Janet er en sød dame. Vi er meget glade for hende.
Hun sørger for, at du bor lidt hos en sød familie.
Så kommer du tilbage til os, og så vil alting være godt.
Ikke?
Godt.
Hun er glad for lunken mælk, ikke for varm.
Hun kan ikke sove uden giraffen. Den ligger i lommen på bletasken.
Der er også sutter. Dem får du brug for, når du sætter hende i bilen.
Man tror, at ægte kærlighed er det eneste, der kan knuse ens hjerte.
Det eneste, som kan lyse op i ens liv.
Eller ødelægge det.
Og så...
...så bliver man mor.